Nu får vi problem.
Han är visst stum.
Du är väl inte fortfarande arg?
Nej, det är okej.
Jag var tvungen att berätta.
- Jag vet. - Jag blev så till mig.
Jag är så till mig. Så glad.
- Det är jag också, Teddy. - Är du?
Det är klart. Jag börjar bli spänd.
- Det blir som Gud vill. - Ja.
Jag älskar dig, Tawney.
- Det vet jag. - Jag älskar dig också.
- Gör du det? - Jag älskar dig, Teddy.
Herrejesus.
Hur visste du var jag bor?
Telefonkatalogen.
Just det, den.
Det är märkligt att vissa saker överlever och andra inte.
Ja.
Jäklar.
- Vad kan jag göra för dig, Daniel? - Jag vet inte varför just idag...
- ...men jag ville träffa dig. - Jaså.
- Jag vill säga att jag inte är arg. - Okej.
Tack ska du ha.
Cyklade du ända hit?
- Det är inte så långt. - Ganska.
Är du på väg nånstans?
Kom in då!
Gav de dig grapesoda?
- Vilka då? - Polisen.
- Den natten? - Den natten?
Du går rakt på sak, Daniel.
Jag är inte säker. Jag tänker inte så mycket på det längre.
Okej.
Är du törstig?
Min fru fick de här på en kyrkgrej. De tar plats i kylen.
Det är ju måndag morgon. Perfekt för en vuxenlemonad.
- Vi spelade TV-spel på den här. - Ja, det gjorde vi.
Mina föräldrar gav oss den. Den passar i rummet.
Hur var det där inne?
- Jag måste fråga. - Instängt.
- Det är väl ett bra ord för det. - Instängt på vissa sätt, men...
- Pratar du fortfarande med George? - Snacka om att byta ämne.
- George? - George.
Jag har inte sett George på... Vi fiskade ihop för ett par år sen.
Kul att du nämnde honom. Jag tänkte ringa honom.
Tänkte du ringa honom eller ringde du honom?
Ställ mig inte mot väggen med en massa frågor.
Jag ringde honom. För att vara trevlig.
Han har inte ringt upp.
Var bor han nu?
De här är hemska. Vill du ha en öl?
George bor i Florida, i Live Oak.
Satans skithål.
Du funderar väl inte på att göra honom illa?
- Jag vill inte göra nån illa. - Jag vill inte vara delaktig.
- I vad då? - Men hälsa gärna om du åker dit.
- Det ska jag. - Åka dit eller hälsa?
Både och antar jag. Jag vet inte.
Jag borde gå.
- Det är långt till Live Oak. - Det löser sig nog.
Vet du vad?
Jag ska egentligen jobba idag. Men uppdragsgivaren är så snål.
- Ska vi göra en road trip? - Borde vi ringa först?
Den där natten, eller morgonen, med polisen...
Jag sa bara att du och hon grälade. Det är allt.
Det var George som sa...
Vi kan åka dit så du får prata med honom, så länge du håller dig lugn.
Jag kör dig gärna.
Lägg cykeln på flaket och sätt dig i framsätet.
Jag ska bara pissa, så sticker vi sen.
Fäll upp borden och förbered er för start.
Jag har en kupong för den.
Det trodde jag nog.
Det blir 41,20 dollar.
En, två...
...tre, fyra...
...fem...
...sex, sju...
...åtta endollarsedlar.
- Sen har jag en 10-dollarsedel. - Just det.
- Och en 20-dollarsedel. - Det blir 38.
- 38 dollar? Det är - 3,20 dollar för lite.
- 3,20? - För lite.
Jag vill inte använda de här.
Jag vet inte om det...
Det fattas fortfarande 20 cent.
Jag vet att jag har en 25-centare här, från Virginia.
- Med Jamestown på. - Glöm det. Herregud!
Jag betalar 20 cent själv. Inga problem.
Där ser man. Jamestown.
Sådär ja.
- Tack för att du betalade för dem. - De smakar bra.
Ja, riktigt bra.
Det här är helt jäkla overkligt.
- Vad då? - Din jävel!
När jag vaknade i morse och tittade ut genom fönstret
på trafikljuset på väg 39 som alltid är grönt vid åkern,
trodde jag inte att jag skulle åka till Florida med Daniel Holding.
- Är ljuset alltid grönt? - Jag har aldrig sett det rött.
Varför behövs det då?
Vissa saker kan man inte förutse.
- Du har nog rätt. - Jag har rätt.
- Men jag är glad att sitta här. - Det känns rätt.
Det känns som att vi är på väg nånstans.
Allt som är bra mellan män och kvinnor skrevs i lera.
Och smör och barbecuesås.
- Du vet. - Nej.
Paula Deen sa det till mig i en dröm en gång.
- Vem är Paula Deen? - Hon är teve-kock.
Det finns kockar på teve nu. Folk älskar det.
Hon är en tant från Albany, Georgia, som lagar sydstatsmat.
I drömmen åkte hon och jag forsränning, av nån anledning.
Hon sa det till mig innan hon rörde min hamster.
Men jag kommer ihåg det. Det är den enda dröm jag minns.
- Drömmer du ofta? - Nej, nästan aldrig.
Jag sover djupare än de flesta. Det vet jag.
Du verkar vara typen som drömmer mycket.
- Ibland. - Vaknar du och tänker på dem?
- Det är väl slöseri med tid. - Att tänka på dem?
Ja, när man väl är vaken.
När man har vettigare saker för sig.
Att försöka hitta nån mening med allt.
- Det är slöseri med tid. - Så livet är meningslöst?
- Vems liv då? - Allas liv.
Är det inte det du säger?
Du förvränger allt som en kvinna.
Wynn blev arg, eller hur?
Hon vill att man är artig. Det ordnar sig.
Jag gillar inte att vara sån.
Det var för länge sen jag rökte.
- Exakt, för längesen. - För länge för att göra det igen.
- Det gjorde mig skithög. - Än sen.
Det är väl skönt att slippa tänka.
Det här är inte sant. 32 år.
Röker gräs på parkeringen utanför affären jag jobbar i.
Hur blev det såhär?
Där satt den.
Följ bara de glänsande metallgrejerna.
Efter dig, min sköna.
Jag har aldrig köpt däck förut. De har alltid funnits där.
Här stod kassaapparaten.
Pappa hade en sån där stor ficklampa här,
ifall han behövde slå till nån.
Kom in nästa vecka så har de säkert kommit.
Tack för att du handlar på Paulies däckaffär. Kom snart tillbaka.
Hej då!
Amantha? Vad har ni för er?
- Vi stör väl inte, Teddy? - Ni ska väl inte köpa däck?
Grattis igen, till bebisen. Allvarligt!
Tack!
Det här är Alesha. Och det här är däckaffären.
- Jag är hennes styvbror. - Trevligt att träffas.
Vi ska snart gå. Jag ville bara visa henne runt.
Jag har inte varit här på länge. Det luktar likadant.
Det luktar gott. Jag tänker ofta på att det alltid luktar likadant.
Jag berättade för Alesha att vi har världens bästa godisautomat.
Det stämmer. Vi har Twix med jordnötssmak.
- Hon vill ha nycklarna. - Okej.
Det är som Willy Wonkas fabrik fast med fälgar.
- Tack, Teddy. - Inga problem.
Okej.
- Vad vill du ha? - Nummer fyra, tack.
- Varsågod. - Jag vill ha den också.
- Goddag, mr Stern. - Goddag.
Jag sitter i en panel om en halvtimme så jag måste plugga.
Jag hinner tyvärr inte hjälpa dig att förbereda dig.
- Mitt plan går snart. - Det här är hemligt.
Jag bad dig komma hit för att jag motvilligt har gått med på
att diskutera en strafförhandling för Daniel Holden.
Jag lyssnar.
10 år plus 15 års villkorlig frigivning.
- Han ska inte in igen. - Han ska tillbaka.
- Frågan är bara för hur länge. - 10 år finns inte på kartan.
Vad sägs om livstid då?
- Om du ville upp i rätten... - Jag är inte rädd för det.
- DNA: t finns där ute. - Han har erkänt.
Det blir svårt att hävda tvång när han säger att han gjorde det.
Tänk om vi kan ogiltigförklara erkännandet.
Om du tror att jag inte kan få honom att erkänna i rätten, har du fel.
Ni borde vara livrädda för en rättegång.
Jag ger dig en livlina här. 10 år till.
Tacka mig och tala med klienten. Gör det inte svårt.
- Jag ska prata med honom. - Gör det snabbt och diskret.
Det här blir inte utdraget. Jag är ledsen om du missade planet.
Hans bil står här.
Ta med dig ölen.
Jäklar.
Vad fräckt att inte vara hemma när vi har kört så långt.
Vi borde kanske ha ringt.
Jag kollar bakdörren.
Dörren är öppen!
- Kom in! - Är han här?
- Det ser inte så ut. - Borde vi...
Vänta i solen? Aldrig i livet. Kom in.
- Har du kollat där inne? - Inte än. George?
Från Meltons läkemedelsföretag.
George bjuder så gärna. Precis som förr.
- Vad gör du här? - Dricker öl och lagar pasta.
- Missade du planet? - Kom och kyss mig.
- Vad gör du här? - Kom hit.
Vad är det?
- Är du hög? - Kanske.
Amantha Holden, din fuling.
- Säg inget till Daggett. - Det ska jag inte.
- Allvarligt. Vad gäller det? - Jag kan inte berätta det.
- Du kan inte berätta? - Jag borde inte berätta.
- Vad är det? Vill de arrestera honom? - Amantha?
- Blir det en ny rättegång? - Nej.
Vad menar du med det?
- De vill ge honom ett erbjudande. - Ett erbjudande?
Vad vill de ha?
- De vill att han erkänner. - Och?
Och 10 år till.
Nej! I helvete heller, John!
Det är förhandlingsbart. Det är utgångsläget.
- Ger de oss en deal? - Det kan man säga.
De tror inte att de kan vinna. Eller hur?
- Så enkelt är det inte. - Daniel kommer tro det.
Jag har försökt. Han ringer inte upp.
- Vilket antiklimax. - Ja.
Senatorn? Carl? Vilken överraskning.
- Hur är det, Ted? - Jag vet inte än.
Teddy, jag vill att du ska veta att jag kände att jag måste.
- Herregud, Carl. Varför då? - Det är bara vi nu.
Vad då "bara vi"? För i helvete, Carl?
Han ville inte berätta, men det var rätt beslut.
- Det var inte lätt, men det var rätt. - För vem då?
Vi vill att du gör en polisanmälan.
Det skulle jag aldrig göra. Aldrig i helvete.
Du måste tänka på nästa person som Daniel ogillar.
Tror du det slutade med det han gjorde mot Hanna?
Med det han gjorde mot dig? Tror du att han är botad eller nåt?
Han har ett tvångsbeteende. Han kan inte kontrollera det.
Vi grälade den kvällen. Det spårade ur. Det är allt.
Din styvmamma då?
Din pappa och lillebror. De bor tillsammans med honom.
- Han skulle aldrig skada mamma. - Din fru då?
Grälet handlade väl om henne? Du vill väl inte utsätta henne för fara?
Den jäveln kommer aldrig att vara ensam med henne igen.
Det här skulle förstöra min familj. Det skulle slita sönder den.
Min mamma, min pappa, allihop.
Det skulle bli slutet för dem.
Jag förstår att det är svårt.
Men det här är större än dig och din familj.
Det ligger inte i dina händer. Inte i våra händer heller.
Jag hittade på det.
Vi grälade den kvällen, så mycket är sant.
Men resten hittade jag på.
Varför skulle du hitta på nåt sånt?
För att jag var full, antar jag.
Jag gjorde ett misstag. Nu måste jag stänga affären.
Sanningen kommer inte att försvinna.
Det är sanningen. Det bäst att ni går nu.
Borde vi jobba oss uppför familjeträdet?
Ted senior? Jag vet inte, Roland.
Det behöver du inte.
Jag hade en farbror som blev tokig.
Eller det var nog en kusin.
- Hur blev han tokig? - Han var barn till farfars kusin.
- Han är gammal nu. - Då var han din pappas syssling.
Din farfars kusinbarn var din pappas syssling.
Ja.
- Han blev bara tokig en dag. - Sånt kan hända.
Han var väldigt konstnärlig ett tag.
Så konstnärlig man nu kan vara i Spartanburg.
Han satte upp en massa spanska pjäser.
- Lorca? - Visst. Det kvittar.
Lorca sköts vid vägkanten under spanska inbördeskriget.
Min pappas tremänning högg en bibliotekarie i ansiktet 1981.
- Var är minttabletterna? - Bakom ölen.
Okej.
Den lilla ovala blå tabletten. Ta en.
De gula funkade inte. Eller så gjorde de det.
De här piggar nog upp.
- Har du koll på tiden? - Du sitter inte av tid längre.
- Jag måste ringa... - Vem måste du ringa. Din mamma?
Du måste ringa din mamma!
Du är som en tidsmaskin som bara går bakåt.
Ska jag skruva ner musiken?
Är hon inte orolig för att du umgås med folk med dåligt inflytande?
Det är du som har dåligt inflytande. Jag var bara en unge.
Jag förstod aldrig varför pappas tremänning gjorde det.
Jag minns att familjen blev helt förskräckt.
Det förstod jag inte heller. Jag blev inte förskräckt.
Jag önskade att jag hade sett pjäserna.
Är mamma nöjd nu?
Hon var en bitch, mannen.
- Vem då? - Hanna.
- Hon var en bitch och en slampa. - Säg inte så.
Är det inte därför vi är här? För att fylla i luckorna?
- Kan du svära på att du inte minns? - Minns vad då?
- Vad som hände! - Nej.
Minns du inte att du våldtog henne, som George vittnade om?
- Nej, det minns jag inte. - Det gjorde du inte heller.
Du knullade henne inte ens. Du fick inte upp den.
- Eller har du glömt det också? - Hur kan du veta det?
Hon berättade det när du hade stuckit därifrån.
- Varför skulle hon berätta det? - Jag tog henne när hon var 13.
Hennes farbror gjorde det före mig i och för sig.
Du ljuger.
Jag kände henne bättre än du.
- Jag vet inte vad du såg hos henne. - Hon var speciell.
Okej. Hon var speciell.
Men nu minns du väl att du inte fick upp den?
Jag vet inte.
Vi var där uppe och såg alltihop.
Du skrek på henne för att hon skrattade.
Hon skrattade inte åt dig, hon var hög.
Allt var roligt för henne. Särskilt att du inte fick upp den.
Du sa att hon berättade vad som hände, inte att du såg det.
Hon berättade det för oss när du hade gått därifrån.
Hon låg fortfarande naken på filten. Den tjejen gillade aldrig kläder.
Du fattar inte
hur snygg en 16-åring är när man är i den åldern.
Jag skulle vilja resa i tiden.
Prata inte mer.
Okej, kompis. Visst.
Ska vi lyssna på musik och vänta på George?
- George kommer inte. - Det sätter jag 5 dollar på.
Dödade du henne, Trey?
Kom igen nu.
Tror du jag skulle erkänna det? Du kan ju vara buggad.
Jag hade inget motiv, Daniel. Hon betydde inget för mig.
Jag hade kunnat få sex när jag ville. Vad hade jag för anledning?
- Lova att inte berätta det här. - Visst.
Jag lät Melton suga av mig när det var ont om tjejer.
Han var också konstig. Som du.
"Var"?
Ja, var.
Han kanske har gått i terapi, eller nåt.
Men George kan ha dödat henne. Han hade problem.
Han sköt en katt en gång.
Du snackar skit!
Nej, det måste ha varit du. Inget annat är logiskt.
Varför minns jag inget då, du som vet allt?
Det är inte frågan som plågar mig.
Jag undrar varför du sa att du gjorde det om du inte mindes nåt.
De fick mig att tro att jag gjorde det.
Fick de dig att tro eller minnas?
Jag tror dig faktiskt.
- Vad då? - Att du inte minns.
Men jag tror fan inte att du inte gjorde det.
Jag såg hur du tittade på oss där uppe.
- Jag var inte där uppe. - Jo, det var du.
Hon tog tag i allt som hon fick i ansiktet.
Hon tog tag i den, sög den, kysste den och bara njöt.
- Håll käften, Trey! - Det var inget fel.
Det var rätt gulligt att hon kände sig så fri
och inte var så pryd av sig.
Jag antar att hon var rätt speciell.
- Hon skulle inte göra det. - Du är så gammeldags ibland.
- Du tvingade henne. - Tvingade? Hon älskade det.
- Jag var inte där uppe! - Först trodde jag att du njöt.
Sen insåg jag att du var förlamad.
- Det hände aldrig. Inte så. - Vet du vad?
Jag hade dödat alla som stack in nåt i henne.
Men du väntade tills vi hade gått,
och sen dödade du henne istället.
Du är en galen mördare.
Titta vad du gör! Vem kastar in folk i väggen?
Släpp mig! Släpp mig!
Du får förklara det där för Georgey.
Funkar de där gula? Vi tar en till.
Kom ihåg att du är den du är.
För alltid.
Det är som att vara indian eller nåt.
Jag känner dig.
Nu känner du dig också.
Om du nånsin verkligen glömde.